Tule, henki.
Auta meitä laulamaan maamme tarina.
Sinä olet äitimme.
Me sinun maissipeltosi.
Me nousemme sinun sielustasi.
Päästäkää hänet. -Käskitte hirttää hänet.
Smith, tulette näille rannoille kahleissa.
Yllänne on pilvi, joka synkkenee kapinapuheiden jatkuessa.
Onko selvä?
Kapteeni Newport, löysin ostereita.
Kädenpaksuisia ja kivenkokoisia.
Kalat uivat jaloissa. Elämme herroiksi.
En jaksa matkata merikuukausien jälkeen.
Tämä paikka kelpaa.
Rannassa on syvä vesi. Näemme joelle.
Vihollisemme eivät pääse yllättämään.
Tuokaa ankkurit ja purjeet maihin -
etteivät jotkut livistä koti-ikävissään.
Varomme suututtamasta alkuasukkaita.
Ellei satoa tule, joudumme kaupantekoon.
Kun olemme asettuneet, lähdemme joelle -
ja etsimme reitin toiselle merelle.
Sisko!
Villit käyvät luonamme hyväntahtoisina.
Arkoina kuin uteliaat peurat.
Nukumme laivoilla, kaikki aseissa.
Aamulla kaadamme kaikki puut puolen mailin alueelta.
Rakennamme vartiotorneja ja linnakkeen.
Sen jälkeen kylvämme vehnää ja ohraa -
rakennamme taloja ja keräämme puuta.
Laiskurit ruoskitaan rikkomuspaikalla.
Kapteeni? Milloin lähdemme vähän koluamaan?
Emme tulleet ryöstöretkelle. Tulimme perustamaan siirtokuntaa.
Montako maata takanani? -Kulta ei sinua auta -
puolen vuoden päästä lumisateessa.
Montako merta?
Mitä vastuksia ja vaaroja.
Onni aina ystäväni.
Savu.
Joku on varastanut viisi tynnyriä.
Sade on pilannut tämän ja madot tämän.
Merkitse hänet. -Ja tämän.
Leikkaa korvat irti.
Nämä puhuivat miehille. Vakoilivat.
Hei, sinä!
Hän varasti kirveen!
Alkuasukkaiden suopeus on mennyttä.
Ellei maata olisi näkynyt sinä päivänä -
olisin kääntynyt takaisin.
Suurin osa varastosta on syöty.
Parhaat miehet ovat kuumeessa. Kapina kytee.
Tämä on kuin haaksirikko.
Alkuasukkaat ovat kertoneet kaupungista joen varrella -
ja kuninkaasta, joka asuu siellä.
Lähetämme edustajan kuninkaan luo -
taivuttelemaan hänet vaihtokauppaan.
Minä palaan Englantiin hakemaan tarvikkeita.
Tulen takaisin vasta keväällä. Ratcliffe ottaa komennon.
Kuka sitten lähestyy villikuningasta...
On selvää, että tehtävä on vaarallinen.
Kapteeni Smith on ainoa ammattisotilas.
Smith? Mikä pätevyys hänellä on? -Se mikä teiltä puuttuu.
Smith, saatte tilaisuuden korjata maineenne.
Ottanette sen vastaan.
Kuka sinä olet, jonka vaimeana kuulen?
Kuka minua kannustaa?
Teissä on johtajan ainesta, Smith.
Voiko teihin luottaa?
Mikä ääni puhuu sisälläni?
Ohjaa minua kohti parhainta?
Me aloitamme tyhjästä.
Uusi alku.
Täällä maan antimet suodaan kaikille.
Ei tarvitse olla köyhä.
Täällä on hyvää maata kaikille pelkän työn hinnalla.
Rakennamme todellisen yhteisön.
Kova työ ja itseluottamus hyveinämme.
Maanomistajat eivät piinaa vuokrilla -
tai kiristä työmme hedelmiä.
Kapteeni. Emme pääse eteenpäin.
Viekää rantaan.
Kukaan ei ahmi ystävänsä ansaitsemaa -
tai rosvoa hyveellisen varastoimaa.
Ihmiset eivät riistä toisiaan.
Mennään takaisin. Kootaan isompi joukko.
Olemme eksyksissä.
Ne karkaavat! -Menkööt!
Vesi on laskenut.
Pohja ottaa kiinni.
Valmiina ampumaan, jos näette jotain.
Aurinko.
Ja kuu myös.
Se näyttää, miten aurinko jahtaa yötä.
Taivaalta? Ei.
Englannista. Se on maa idässä.
Lähtö?
Ei ennen kevättä ja laivojen paluuta.
Tavaramme saattavat kiinnostaa teitä.
Ruutia.
Kuoleman uhatessa hän tuli suojakseni.
Säästä hänen henkensä.
Ajetaan heidät pois, kun heitä on vielä vähän.
Miksi, ellei heistä ole harmia?
He haluavat vain palan suota.
Tällä hetkellä, mutta mitä he ottavat tulevaisuudessa?
Hän voi kertoa tytölle omasta maastaan.
Elleivät he lähde, ajamme heidät mereen.
Taivas. -Taivas.
Aurinko. -Aurinko.
Vesi.
Tuuli, tuuli, tuuli...
Silmät. -Silmät.
Huulet. -Huulet.
Korva.
Kuninkaan lapset olivat kauniita, mutta tämä nuorin oli niin kaunis -
että itse aurinko, vaikka näki hänet usein -
yllättyi aina, kun hän tuli esiin.
Hänen isällään oli tusina vaimoa. Sata lasta.
Mutta hän oli suosikki.
Hän ylitti muut paitsi piirteiltään, myös älyssä ja rohkeudessa.
Kaikki rakastivat häntä.
Kuu.
He ovat lempeitä. Rakastavia. Uskollisia.
Vailla kavaluutta ja vehkeilyä.
Sanat valehtelu, petos, ahneus, kateusja panettelu -
ovat heille vieraita.
He eivät tunne mustasukkaisuutta. Eivät omistushalua.
Todellista. Mitä olin luullut unelmaksi.
Lupaa minulle.
Aseta kansasi kaiken muun edelle.
Tunnen itseni.
Oman sydämesi edelle.
Hän ei ole yksi meistä.
Rakkaus.
Kiellämmekö sen, kun se saapuu?
Emmekö ota, mitä annetaan?
On vain tämä.
Muu on epätodellista.
Äiti.
Missä sinä asut?
Taivaassa?
Pilvissä?
Meressä?
Näytä minulle kasvosi.
Anna minulle merkki.
Me nousemme.
Pelkään itseäni.
Hän on kuin jumala minulle.
Mitä muuta elämä on kuin läheisyyttäsi?
Epäilevätkö he?
Kunpa kuuluisin sinulle.
Sinä minulle.
Olen sinulle uskollinen.
Ei enää kaksi.
Yksi.
Minä olen.
Kuningas vapautti minut. Hän lähetti minut takaisin -
sillä ehdolla, että lähtisimme keväällä.
Päälliköt olivat neuvoneet tappamaan minut.
Tiesin heidän aseistaan ja vahvuuksista.
Mutta tytär vakuutti, että olen hyvä.
Kertoisin, että he elivät rauhassa -
mutta eivät antaisi viedä maataan.
Vuorten takana ei ollut merta.
Vain loputtomiin jatkuvat niityt.
Päättymätön maa.
Kapteeni Smith.
Tulitte takaisin.
Villien täytyy jäädä tähän.
Missä olitte? -Kuin haamu.
Olette kuin kuolleista noussut.
Missä Ratcliffe on? -Ei tietoa.
Meni kai Englantiin. -Petturi.
Toitteko ruokaa? -Toin.
Yksi kaatui kuolleena maahan.
Neljä kuukautta pelkkää varastelua. Ylös!
Miehet pelaavat ja talot luhistuvat.
Suolta on tullut tauteja.
Kuka teitä hoitaa? -Ei kukaan.
Pelkkä kuolemaa ja sairautta.
Minä näin ruumiin. -Valehtelija!
Neljä kuoli viime yönä. Heitä syödään.
Varkaat! Sakaalit! Sitokaa heidän jalkansa!
Näytätte terveeltä, Smith. Onko ollut lokoisaa?
Ylen lokoisaa varmaankin.
Teidät lähetettiin parantamaan olojamme.
Olemme kärsineet. -En usko tarinoihin...
Ei puheita. Asiat ovat nyt toisin.
Emme suvaitse röyhkeyttä. Siitä seuraisi kaaos.
Minä olen nyt johtaja. Teidät on alennettu.
Onko teillä siihen valta? -Sillä ei ole nyt merkitystä.
Sääli, ettette tullut oikeudenkäyntiinne.
Pelotti varmaan. Syyllisyys esti paluun.
Oikeudenkäyntiin?
Kolmannen Mooseksen kirjan nojalla, karkuruutenne aikana.
Oikeutemme on nopea.
Hän on rohmunnut hyvän ruoan, Smith. Meille jää mätä maissi.
Teillä on Smithin silmät ja korvat. -Hän ruokkii vain itsensä.
Olen jakanut kaiken enkä pitänyt mitään!
Hänen nimensä ei edes ole Wingfield, vaan Woodson.
Lähti Englannista häväistynä. -Pidättäkää heidät. Pidättäkää!
Konnien rangaistuksen estäjä saa kärsiä!
Tänne.
Mitä oikeudenkäynnistä. Tämä on kapina.
Teloitan teidät kuninkaan nimessä.
Kuollut kuin silli. Ihan oikein.
Voin vahvistaa Argallin puheet.
En päästäisi palvelijaanikaan tuon lähelle. -Olit itse palvelija.
Minä söin yhden kanan. Small on syönyt kuusi, paistamatta.
Kapteeni Smith johtakoon meitä.
Kerro hänelle.
Kerro hänelle mitä?
Se oli unta.
Nyt olen hereillä.
Annoin hänen rakastaa.
Sain hänet rakastamaan.
Mistä kiistelitte?
Siitä, onko tänään lokakuun 15. vai 17. päivä.
Minun täytyy.
Kiistelittekö päivämäärästä?
Kadotus on tällainen.
Käskin kaivaa uuden kaivon kauemmas.
Miksei sitä ole tehty?
Joka mies heti kaivoa kaivamaan!
Hiekka kannetaan sangoilla tai käsillä.
Työtä tekemätön ei syö.
Rehellisten ja ahkerien työllä ei elätetä muutamaa laiskuria.
Tämä maa on heille kurjuutta, kuolemaa -
helvetti.
Nälissään he kaivavat kultaa.
Ei ole puhetta, ei toivoa, ei muuta työtä kuin tämä.
Miksei alkuasukkailla sitten ole kultaa?
Jahtaat unelmaa.
Näetkö, millaisia miehiä saimme? Päättömän joukon.
Eivät kylvä maissia. Syövät raakaa kalaa tulenteon sijaan.
Huonoa vettä.
Sammet poissa.
Nurinaa.
Istuttavat viinitarhoja, juovat viinin.
Rakastakaa hyvää ja vihatkaa pahaa!
Muuraan umpeen sen halkeamat...
Vie pois minun luotani virsiesi pauhu!
En halua kuulla helinää...
Herra on antanut käskyn ja lyö talot!
Iso talo palasiksi, pieni pirstaleiksi!
Small pitäisi ampua.
Hän ei selviä, vaan saastuttaa meidät.
Hän käytti Worthamin lusikkaa, ja Wortham on nyt vainaa.
Pitääkö kaikkien kuolla?
Kapteeni. Ackley on kuollut.
Joku on syönyt hänen kätensä.
Lähti ainakin tyylikkäänä.
Niin rauhallinen ilme. Kuin voisi vielä puhua.
Jään kaipaamaan häntä. Kuten me kaikki.
Meitä on nyt 38.
Palatapa jokea pitkin.
Rakastamaan häntä erämaassa.
Mikä sinua täällä pitää?
Mitkä ovat aikeesi häntä kohtaan?
Heitä kohtaan?
Joessa ei ole mitään. Se on tyhjä.
Haluamme palata Englantiin. Voimmeko?
Missä Newport? -Ei ole syötävää.
Newport palaa pian. -Tuoko hän ruokaa?
Paras olisi. -Milloin palaamme?
Kuolleet syödään. -Uskotteko haamuihin?
Kukaan ei enää piittaa intiaaneista.
Älä saata itseäsi vaaraan.
Sinun ei tarvitse auttaa meitä enempää.
Mikset ole tullut luokseni?
Tiedän, rakkaani.
Älä luota minuun.
Et tiedä, kuka olen.
Muista.
Kiitos. -Arvon neiti.
Kiitos. -Olkoon Jumala kanssanne.
Kuka sinä olet, jota rakastan?
Sinun kanssasi tiedän sen, minkä muualla unohdan.
Kerrohan, rakkaani...
Toivoitko minun elävän taas kanssasi?
Vapaa.
Todellinen valoni.
Voiko rakkaus valehdella?
Minun Amerikkani.
Missä olet, rakkaani?
Tuo linnake ei ole maailma.
Joki vie takaisin sinne.
Se vie myös eteenpäin.
Syvemmälle.
Erämaahan.
Aloita alusta.
Vaihda valheellinen elämä todelliseen.
Luovu nimestä Smith.
He eivät aio lähteä.
Kuka antoi heille siemenet?
Tule pois.
Kerro miksi.
He eivät kuule. -Hän näkee, että aiotte jäädä.
He tulevat.
Tee rauha hänen kanssaan.
Hän ei hyväksy rauhaa. Miksi hyväksyisi?
Tule pois. -Missä asuisimme?
Metsässä?
Puunlatvassa? Maakuopassa?
Sinun on tultava minun kanssani.
Heimo saa kuitenkin tietää käynnistäsi.
Pikamarssia!
Jumala kuningasta varjelkoon! -Keihäät!
Hyökkäykseen! Tahdissa mars!
Pyhä Yrjänä! Pyhä Yrjänä!
Valmiina! Seis!
Musketit hyökkäykseen!
Tulta!
Pitäkää linjat!
Olette kuin peuralauma! Miten voitte omistaa maata?
Se kuuluu niille, jotka muokkaavat sitä!
Ja tietävät miten elää!
He eivät päästä ääntäkään...
Ampukaa hänet!
Mitä odotatte? Ampukaa hänet!
Kirotut pakanat! -Ei, lopettakaa...
Paholaisen siemenet! Pätsin pojat!
Perkeleet helvetin suulta!
Perääntykää!
Herra, älä käännä katsettasi.
Et sinä tahdo syntisen kuolemaa.
Minä olen hylännyt sinut.
En ole kuunnellut ääntäsi.
Älä anna meidän kukistua.
Vahvistuksia! -Ne kiipeävät aidalle!
Sinä olit elämäni valo, minun iloni.
En voi luovuttaa sinua kuolemaan.
Olen liian vanha kestämään sitä.
Anna anteeksi, isä.
Lähetän sinut pois.
Tämä on viimeinen kerta, kun puhumme.
Sinä et ole enää lapseni.
Kerro. -Prinsessa on yläjuoksulla.
Pirulaisia johtaa siellä hänen setänsä -
joka on tuttavani.
Arvon setä tarjoutui myymään tytön.
Jos hän on meillä, keisari ei hyökkää.
Näitkö tytön varmasti?
Omin silmin. Puhuin kuninkaan kanssa.
Mitä se konna haluaa maksuksi?
Piti kertomani. Hän pitää kammoista -
mutta hinkuu tällä kertaa kattilaa.
Semmoista kuparikattilaa kuin äidilläni.
Vaikea sanoa, mitä hän sillä tekee.
No? -Kuningas Jaakko ei hyväksyisi panttivankeja.
Onko tappio parempi? -Tyttö on tehnyt kylliksi.
Hän pelasti minut henkensä uhalla.
Ilman häntä olisitte nääntyneet nälkään.
Hän on säästänyt siirtokunnan tuholta.
Lihakärpänen.
Emme vangitse häntä vastapalvelukseksi!
Uhatkaa vain, Argall. Siitä tietäisin eläväni tuhat vuotta.
Tytön väki aikoo tappaa meidät kaikki.
Harva on hengissä laivojen palatessa.
Sanoitte, että tyttö on isänsä suosikki.
Onko teillä omat syynne asenteeseenne?
Palatkaa vartioon.
Niskuroinnista rangaistaan hirttämällä.
Rikotte lakeja. Tämä on kapinointia.
Vai minä rikon lakeja.
Kuulin, että Smith aikoo naida tytön -
ja ryhtyä Virginian kuninkaaksi.
Ette ole enää komennossa, Smitty.
Minä kannan mitalia nyt.
Olette laiminlyönyt velvollisuuksianne.
Pettänyt Jamestownin asukkaat.
Ette kelpaa siirtokunnan jäseneksi. Ette ole enää komennossa!
Sitä ollaan niin koppavaa herraa.
Ei! Joku järjestys olla pitää.
Kaikki eivät voi juosta tärkeilemässä.
Siitä seuraisi kaaos!
Tule lähelle. -Raippaa moiselle.
Tule lähelle. -Anelet siinä ystävää.
Kosketa. -Rukoilet hänen terveyttänsä loppuikäsi.
Minua ei halveksita.
Saan seistä rinnallasi kaikessa.
Pistä hänet töihin.
Metsään hakkaamaan puita aitoja varten.
Sido hänet jaloista yöksi -
jotta pääsee miettimään rikkomuksiaan.
Voi, äiti.
Lähettikö hän tämän laivan?
Omatunto on turha riesa.
Kuin kärpänen.
Haukkuva koira.
Ellei sellaista ole, mitä se haittaa?
Äiti.
Sinä olet minun voimani.
Ei mikään muu.
Heittäkää köysi!
Varovasti!
Johtaja... Niin, en kertonutkaan.
Kapteeni ei enää hoida sitä virkaa.
Hän osaa selittää syyt minua paremmin.
Se on prinsessa.
Tässä on talonne.
Täällä asunut pastori Whitaker kuoli.
Laivat palasivat ampuen kanuunoillaan -
ja saivat alkuasukkaat anomaan rauhaa.
Ylivoima oli nyt englantilaisilla.
He sanoivat hakevansa sinut. Olin sitä vastaan.
En halunnut sinulle pahaa.
Nyt ympärillä on tuhoa. Meidän olisi pitänyt lopettaa ajoissa.
Mikä on oikein?
Välittäminen. Väärin. Kuka on tämä mies?
Ei.
Kaikki on täydellistä.
Anna minun olla hukassa. Uskollinen.
Sinä virtaat lävitseni.
Kuin joki.
Tule.
Seuraa minua.
Jumalan siunausta!
Herra, me kiitämme...
Hyvä on.
Jätä meidät.
Haluatteko syyttää tätä miestä?
Oletteko varma?
Hyvä on, Argall, jo riittää torailu.
Minulla on uutisia.
Kuningas haluaa teidät takaisin Englantiin -
valmistamaan omaa tutkimusmatkaanne.
Kartoitatte pohjoisen rannikoita ja etsitte kulkuväylää lntiaan.
Muistan, kun teillä oli kunnianhimoa.
Ettekö jatkaisi?
Löydättekö ne väylät, joita olette kieltäytynyt etsimästä -
tätä kynnystä edempää?
Kuninkaalla on suuria odotuksia. Suunnitelmia.
Hän pitää teistä nyt huolen.
Minä olen Mary, ja te uskoakseni...
Se ei kuulemma ole enää hänen nimensä.
Hänellä ei ole nimeä.
Sepä ikävää. Sitten täytyy keksiä nimi.
Tässä.
Hierokaa pyyhkeellä.
Löydän iloa kaikesta, minkä näen.
Pieniä askelia.
Emme menetä vain henkeämme ja maatamme -
vaan syntymäoikeuden.
Näiden porttien takana on yhä Eeden.
Pakenimme vanhan maailman orjuutta.
Aloittakaamme alusta -
ja olkaamme esimerkkinä ihmiskunnalle.
Me olemme maailman tienraivaajat.
Erämaahan lähetetty etujoukko uutta polkua avaamassa.
Nuoruutemme on voimaa, viattomuutemme viisautta.
Jumala on antanut meille luvatun maan -
suuren perinnön.
Voi meitä, jos käännämme selkämme.
Valmistakaamme maa, jossa mies nousee oikeaan asemaansa.
Tulevaisuuden maa. Hengen uusi kuningaskunta.
Muistakaa, millainen maa oli tullessamme.
Olenko mieleesi?
Hänen silmänsä.
Tunsit minut sellaisena kuin olin -
kauan sitten.
En ole koskaan ollut se, mikä luulet.
Mitä hän sanoo?
Tule. Istutaan joen rannalla.
Tarkoitus?
En saa unta, ennen kuin näen sinut taas.
Katso ylös.
Sinussa ei ole pahuutta.
Minä kuulun sinulle.
Hän tietää.
Missä minä olen?
Odota kaksi kuukautta.
Kerro hänelle sitten, että kuolin. Hukuin.
Noin.
Hän on jättänyt teidät, prinsessa.
Hän kertoi pelkkiä valheita. Unohtakaa hänet.
Minulla on kauheita uutisia.
Kapteeni Smith hukkui meren ylityksessä.
Hän rakasti teitä suuresti.
Sinä lähdit pois ja veit elämäni.
Tapoit jumalan minussa.
Kun näin hänet, häntä pidettiin toivottomana.
Murtuneena. Eksyneenä.
Hän tuskin huomasi muita ympärillään.
Haluaisin viettää iltapäivän seurassanne.
Miten pyydän?
Teidän luontonne voi kääntää vaikeudet hyväksi.
Kaikki tämä suru antaa teille voimaa -
ja osoittaa korkeamman tien.
Puukin kasvaa haavojensa ympärillä.
Jos oksa katkeaa, se ei seisahdu -
vaan kurkottaa edelleen valoa kohti.
Epäonni täytyy kohdata rohkeasti -
eikä antaa sen pelotella.
Meidän on jatkettava ja elettävä vaikeuksien yli.
Huhtikuu, toukokuu, kesäkuu, heinäkuu, elokuu...
Mikä on päivä? -Päivä?
Tunti?
Tunti on 60 minuuttia.
Miksi maassa on värit?
Nimetkää tämä henkilö. -Rebecca.
Rebecca, kastan sinut Isän, Pojan -
ja Pyhän Hengen nimeen. Aamen.
Hän hyväksyi kutsuni tulla peltotöihin.
Rebeccalle. -Häntä tulee ikävä.
Hän ymmärtää tupakanviljelyä.
Hän on hyvä tyttö.
Ihmiset surivat hänen lähtöään.
Minä menetin vaimoni ja tyttäreni -
joten ymmärrän hänen menetyksensä.
Tunnit kuluvat.
Hän ei puhu sanaakaan.
Kuka sinä olet?
Mistä unelmoit?
Me olemme kuin ruoho.
Oletko sinä hyvä?
Hän kutoo kaiken yhteen.
Kosketin häntä aikaa sitten tietämättä hänen nimeään.
Mitä sanoisit, jos kosisin sinua?
Kositko sinä?
Missä asuisimme? -Täällä.
Englannissa, jos haluat. Ehkä niin olisi paras. Voisimme...
Sinä voisit unohtaa elämäsi täällä.
Miksi kavahdat minua?
Etkö suostuisi?
Jos haluat.
En odottanut tällaista. Rebecca?
Anteeksi.
Miksi sinä itket?
Varmaankin -
olen onnellinen.
Et rakasta minua nyt.
Joskus vielä rakastat.
Vaadin teitä vastaamaan -
niin kuin tuomiopäivänä, jona sydänten salaisuudet paljastuvat.
Jos tiedätte estettä sille -
että nämä kaksi vihitään avioliittoon -
tunnustakaa se.
Äiti.
Miksen tunne, kuten pitäisi?
Pitää.
Kerran elin valheessa, mutta en enää.
Vedä piikki pois.
Hän on kuin puu.
Hän suojaa minua.
Makaan hänen varjossaan.
Voinko sivuuttaa sydämeni?
Mikä tulee sinusta -
ja mikä ei?
Suuri aurinko, kiitän sinua.
Annat elämän puille ja kukkuloille.
Ja virtaaville puroille.
Kaikelle.
Äiti.
Rakkautesi on silmieni edessä.
Näytä minulle tiesi.
Opeta minulle polkusi.
Anna minulle nöyrä sydän.
Saimme yllättäviä uutisia.
Kuningaspari kutsui meidät Englantiin.
Kunniaksesi järjestetään audienssi.
Kaikki tietävät sinusta.
Yliperämies antoi hänet merirosvoille -
kun laiva pysäytettiin.
Kesti viisi vuotta päästä taas matkaan.
Laivat menivät Newfoundlandiin.
Hän kolusi pohjoisessa ja palasi kotiin. Kapteeni Smith!
Naurattaa ihan.
Kaikki on nyt toisin.
Hän joutui takaisin Lontooseen. Sääli.
Hän teki paljon hyvää täällä.
Onko kapteeni Smith elossa?
Näitkö hänet?
En voi tehdä tuota. -Mikset?
Se tarkoittaisi jotain, mitä en tunne.
Mikä sinuun on mennyt?
Olen naimisissa... hänen kanssaan.
Hän elää. Kuulin linnakkeella.
Hän on yhä elossa.
Naimisissa. Et tiedä sanan merkitystä.
Mutta minä olen.
Suloinen vaimoni.
Rakkaus muodosti siteen.
Rakkaus voi myös katkaista sen.
Hänessä on asioita, joita en saa tietää.
Isäsi lähetti minut.
Jokaista englantilaista kohti viillän loven näihin keppeihin.
Näen myös sen Jumalan, josta he puhuvat niin paljon.
...kun kaartaa ääriin taivaan Ja onnen päivää juhlistaa
Purot kulkiessaan iloitkoon Solisten ne kisailevat
Ja uomissansa virratkoon Siunauksesta riemuitsevat
Terveyden tuo mitä parhaimman Enkelit näin tietään johtaa
Sulo uuden maailman prinsessan Riemun tuoden meidät kohtaa
Rakastat häntä vieläkin.
Etkä saa rauhaa, ennen kuin näet hänet.
Turhamaisuudessani luulin voittavani rakkautesi.
Niin ei voi tehdä, tai ei saisi.
Olet astunut sokeasti odottamattomaan tilanteeseen.
Olet se mies, jona sinua pidin -
ja enemmän.
Teinkö virheen tullessani?
Olisin tullut aiemmin, mutta olen ollut poissa.
Ehkä on sopimatonta puhua näin -
mutta olen ajatellut sinua usein.
Lähtöni jälkeen sinulle kävi hyvin.
Kuningas otti sinut vastaan. Olit kuulemma suosiossa.
Kaduilla puhutaan "armon rouvasta".
Kuka olisi arvannut?
Sinä tiesit, että minussa oli lupausta.
Niin.
Löysitkö lntiasi, John?
Löydät vielä.
Saatoin purjehtia ohi.
Luulin sitä uneksi, mitä tiesimme metsässä.
Se on ainoa totuus.
Aivan kuin puhuisin sinulle ensi kertaa.
Emmekö lähtisi kotiin?
Mahdollisimman pian.
Aviomieheni.
Äiti, nyt tiedän, missä sinä asut.
13. huhtikuuta 1616. Rakas poikani.
Kirjoitan, jotta joskus ymmärtäisit sen -
mikä on myöhemmin vain kaukainen muisto.
Rakas äitisi Rebecca -
sairastui matkallamme, Gravesendissä.
Hän muistutti, että kaiken on kuoltava.
"Riittää että lapsemme elää", hän sanoi.